HÜVASTI, ORG!
Ärge niisama mööduge lonkavast koerast, olge head!
Kelle koer see on? - Mitte kellegi, ta on orust.
Kui võimalik, siis vorstiga.
Veel üks.
Olge nii kena. Palun vabandust...
Tule minuga. - Ei, ma ootan oma inimest.
Oota, oota.
Tervist, lugupeetav, kuidas läheb?
Jah, lood on täbarad. Noh, ära nukrutse.
Kena. Las ma joonistan sind.
Nii.
Hästi.
Häh, plätserdaja!
Näed, veel üks tuli bussipeatusest. Kuidas me nii edasi elame, ah?
Mis siis ikka, kohtumiseni, sõbrad.
Mida sa siin teed? See on meie org.
Mis su nimi on? - Nublu.
Lolliks võib minna, kas sa kuulsid?! Teda kutsutakse Nubluks! On alles nimi!
Mulle meeldib rohkem nimi Jonathan.
Kui lähen õppima, hakkavad kõik mind Jonathaniks kutsuma.
Jonathan! Nali missugune!
Jonathan!
Minu nimi on Eks-Taks. Mind, nagu teidki, toodi siia ja hüljati.
Sindki jättis inimene maha?
Olgu, ära ulu, jää meiega.
Hei, Nublu!
Ei, ma mängin ise sellega.
Kui lähen õppima, loen selle kõik läbi.
Sa oled tark. Kas sa tead, kuidas minu inimest üles otsida?
Väga lihtsalt - pane lehte kuulutus:
"Kadunud inimene. Kes ta leiab, sellele leiutasuks suhkrukont."
See on vahva! Suhkrukont!
Oleks see nii! Nad sülitavad meie peale!
Miks ta nii kuri on?
Inimene, kelle juures ta elas, peksis teda kepiga.
Siis ajas minema. Kui pekstakse kepiga, teeb see kurjaks.
Nii on ajalehes kirjas.
Olge lahked... - Kasi eest!
Palun... andestage. Palun vabandust.
Neetud koerad!
Ütlesin sulle, et ära mine kerjama.
Suren.
Hüvasti! Ära midagi karda.
Ma ei karda.
Peatse nägemiseni, Lonkur! Lõbusam on surra kui nii elada.
Nägemiseni, Lonkur!
Ciao!
Nublu, võta minu pall.
Ma maksan kätte! Kes tuleb minuga?
Mina!
Hullud koerad! Hullud koerad! Marutõbised!
Hei, teie! Toitu visatakse, toitu, kuulete, visatakse!
Miks ma siin olen? - Mis ma neile teinud olen?
Nad hammustasid mind! Nad on hullud, marutõbised!
Lase neil minna, lurjus!
Nublu, ütle neile, et ma kavatsen õppima minna!
Minu nimi on Jonathan!
Ära mitte proovigi, see on minu koer!
Nonoh, rahune.
Mina ei hülga sind mitte kunagi.
Jutustas Pastella